методичка. Розділ 1. Методичні вказівки для підготовки до практичних занять. Методичні вказівки для підготовки до практичних занять
![]()
|
Робота з кислотами, лугами та іншими сильнодіючими реактивами1. Уважно стежити за тим, щоб реактиви (особливо кислоти і луги) не потрапляли на обличчя, руки й одяг. 2. Всі роботи з використанням кислот, лугів та інших сильно діючих реактивів проводити надзвичайно уважно й обережно. 3. Забороняється відмірювати сильні кислоти і луги (10% і вище), а також інші сильнодіючи реактиви шляхом насмоктування їх ротом у піпетку, що може призвести до хімічного опіку порожнини рота. Відмірювання цих реактивів треба здійснювати за допомогою груші, циліндра або крапельниці. 4. При відмірюванні реактиву піпеткою, занурювати її до самого дна склянки. 5. Після відмірювання реактиву піпеткою не класти її на стіл, а опустити в посудину для промивання. 6. Відпрацьовані горючі рідини збирати в спеціальну герметичну тару для подальшої регенерації або знешкодження. Спуск реактивів у каналізацію заборонений. 7. Якщо реактив потрапить у ротову порожнину або на шкіру, про-мити уражене місце водою, а потім нейтралізувати 3% розчином Na2CO3 у випадку кислоти або 3% розчином оцтової кислоти у випадку лугу. 8. При попаданні реактивів на стіл нейтралізувати кислоту содою, а луг - слабким розчином оцтової кислоти, а потім вимити стіл водою. Робота з відкритим полум'ям 1. При нагріванні рідини тримати пробірку отвором від себе, не торкатися пробіркою гнота, що горить; завжди бути дуже обережними при нагріванні, не допускаючи вихлюпування рідини (час від часу відводити пробірку від полум’я, не гріти її у вертикальному положенні); не наближати обличчя до посудини, в якій нагрівається рідина. 2. При закипанні рідини в пробірці винести її з полум'я. 3. При тривалому кип'ятінні користуватися спеціальними затиска-ми для пробірок. 4. При опіку шкіри покласти на уражене місце вату зі спиртом. Робота з електронагрівальними приладами 1. Поблизу електронагрівальних приладів не повинні перебувати горючі речовини (ефір, бензин, спирт тощо). 2. Колбочки з киплячою рідиною знімати із плиток спеціальним затиском. 3. Не доторкатися мокрими руками до електроприладів. ЛІТЕРАТУРА для підготовки до занять з навчальної дисципліни «Біологічна хімія» Базова Губський Ю.І. Біологічна хімія. Підручник / Губський Ю.І. - Київ-Вінниця: Нова книга, 2007. - 656 с. Губський Ю.І. Біологічна хімія / Губський Ю.І. - Київ-Тернопіль: Укрмедкнига, 2000. - 508 с. Гонський Я.І. Біохімія людини. Підручник / Гонський Я.І., Максимчук Т.П., Калинський М.І. - Тернопіль: Укрмедкнига, 2002. - 744 с. Березов Т.Т. Биологическая химия. Учебник / Березов Т.Т., Коровкин Б.Ф. - М.: Медицина, 1998. – 704 с. Биохимия: Учебник / Под ред. Е.С. Северина. – М.: ГЕОТАР-МЕД, 2003. – 784 с. Біологічна хімія / Вороніна Л.М. та ін. – Харків: Основа, 2000. – С. 109-117. Биологическая химия: Практикум / Хмелевский Ю.В, Губский Ю.И., Зайцева С.Д. и др. - К.: Вища школа, 1985. - 212 с. Практикум з біологічної хімії / Бойків Д.П., Іванків О.Л., Кобилянська Л.І. та ін./ За ред. О.Я. Склярова. – К.: Здоров’я, 2002. – С. 51-59. Лабораторні та семінарські заняття з біологічної хімії: Навч. посібник для студентів вищих навч. закл. / Вороніна Л.М., Десенко В.Ф., Загайко А.Л. та ін. – Х.: Вид-во НФаУ; Оригінал, 2004. – С. 82-84. Popova L. Biochemistry / Popova L., Polikarpova A. – Kharkiv: KNMU, 2012. - 540 p. Harper’s Biochemistry / Murray R.K., Granner D.K., Mayes P.A. et al. – Prentice-Hall Int. Inc., 1998 – 1014 p. Допоміжна Клиническая биохимия / Цыганенко А.Я., Жуков В.И., Леонов В.В. и др. - Харьков: Факт, 2005. – 456 с. Бышевский А.Ш. Биохимия для врача / Бышевский А.Ш., Терсенов О.А. - Екатеринбург: Урал. рабочий, 1994. - 384 с. Биохимия / Кучеренко Н.Е., Бабенюк Ю.Д., Васильев А.Н. и др. - К.: Вища школа, 1988. - 432 с. Николаев А.Я. Биологическая химия / Николаев А.Я. - М.: Мед. инф. агентство, 1998. - 496 с. Балаболкин М.И. Эндокринология / Балаболкин М.И. - М.: Универсум паблишинг, 1998. – 582 с. Боєчко Л.Ф. Основні біохімічні поняття, визначення та терміни: Навчальний посібник / Боєчко Л.Ф., Боєчко Л.О. - К.: Вища школа, 1993. - 528 с. Клінічна біохімія / Бойків Д.П., Бондарчук Т.І., Іванків О.Л. та ін. / За ред. Склярова О.Я. – К.: Медицина, 2006. – 432 с. Halkerston I.D.K. Biochemistry: 2nd edition / Halkerston I.D.K. - The National medical series for independent study, 1988. - 522 р. Stryer L. Biochemistry / Stryer L. - W.H. Freeman and Company, New York. - 1995. - 1064 p. ТЕМА 2 (2 години): Основи біокаталізу. Будова і фізико-хімічні властивості ферментів. Класифікація та номенклатура ферментів. Вивчення впливу температури та рН середовища на активність ферментів. АКТУАЛЬНІСТЬ. Ферменти (ензими) – біологічні каталізатори, які містяться в усіх клітинах, тканинах і біологічних рідинах, забезпе-чують перебіг хімічних реакцій в організмі. На відміну від неорганічних каталізаторів (металів, кислот тощо) ферменти мають високу ефектив-ність та специфічність дії, здатність прискорювати реакції у м’яких умо-вах. Ферменти термолабільні, їх активність залежить від рН середовища. Синтез та каталітична активність ферментів контролюється різними регу-ляторними механізмами. Сучасні методи виділення та очищення ферментів дозволили вивчити їх структуру, умови прояву активності, механізм дії. Ферментам належить провідна роль в діагностиці захворювань. МЕТА. Визначити основні принципи каталізу. Вивчити біохімічні закономірності будови та функціонування різних класів ферментів. Вміти показати на прикладах відмінність ферментів від неорганічних каталізаторів (специфічність дії, висока ефективність каталізу, здатність діяти в м’яких умовах, регульованість та ін.). Вивчити вплив температури та рН середовища на активність α-амілази слини. ТЕОРЕТИЧНІ ПИТАННЯ
Орієнтувальна картка для опрацювання теоретичних питань для самостійного вивчення
|