Мікроба екз. 1. Медична мікробіологія та предмет її вивчення
![]()
|
МІКРОФЛОРА ОРГАНІЗМУ ЛЮДИНИОрганізм людини заселений (колонізований) більш ніж 500 ві¬дов мікроорганізмів, що складають нормальну мікрофлору людини, що у стані рівноваги (еубіоза) один з одним і організмом людини. Мікрофлора представляє со¬бой стабільне співтовариство мікроорганізмів, тобто мікробіоценоз. Вона колонізує поверхню тіла і порожнини, сполучені з навколишнім середовищем. Місце проживання спільноти мікроорга¬нізмов називається біотопом. У нормі мікроорганізми отсутству¬ют в легенях і матці. Розрізняють нормальну мікрофлору шкіри, слизових оболонок рота, верхніх дихальних шляхів, піщева¬рітельного тракту і сечостатевої системи. Серед нормальної мікрофлори виділяють резидентную і транзиторну мікрофлору. Резидентная (постійна) облігатна мікрофлора представ¬лена мікроорганізмами, постійно присутніми в орга¬нізме. Транзиторна (непостійна) мікрофлора не здатна до тривалого існування в організмі. Мікрофлора шкіри має велике значення в распростране¬ніі мікроорганізмів у повітрі. На шкірі і в її більш глибоких шарах (волосяні мішечки, просвіти саль¬них і потових залоз) анаеробів в 3-10 разів більше, ніж аеро¬бов. Шкіру колонізують пропіонібактеріі, корінеформние бак¬теріі, стафілококи, стрептококи, дріжджі Pityrosporum, дрож- жеподобние гриби Candida, рідко мікрококи, Мус. fortuitum. На 1 см2 шкіри припадає менше 80 тисяч мікроорганізмів. У нормі ця кількість не збільшується в результаті дії бактері¬цідних стерилізуючих факторів шкіри. У верхні дихальні шляхи потрапляють пилові час¬тіци, навантажені мікроорганізмами, більша частина яких затримується в носо-і ротоглотці. Тут ростуть бактероїди, ко¬рінеформние бактерії, гемофільні палички, пептококки, лактобактерії, стафілококи, стрептококи, непатогенні нейсерії та ін. Трахея і бронхи зазвичай стерильні. Мікрофлора травного тракту є найбільш представницької за своїм якісним і коліче¬ственному складом. При цьому мікроорганізми вільно обіта¬ют в порожнині травного тракту, а також колонізують слизові оболонки. У порожнині рота мешкають актиноміцети, бактероїди, бифи-цобактеріі, еубактеріі, фузобактеріі, лактобактерії, гемофіль¬ние палички, лептотріхій, нейсерії, спірохети, стрептококи, стафілококи, вейлонелли та ін. Виявляються також грі¬би роду Candida та найпростіші. Ассоціантов нормальної мікро¬флори і продукти їх життєдіяльності утворюють зубний наліт. Мікрофлора шлунка представлена лактобациллами і дрож¬жамі, одиничними грамнегативними бактеріями. Вона ¬ сколько біднішими, ніж, наприклад, кишечника, так як желудоч¬ний сік має низьке значення рН, несприятливий для жіз¬ні багатьох мікроорганізмів. При гастритах, виразковій хворобі шлунка виявляються вигнуті форми бактерій - Helicobacter pylori, які є етіологічними факто¬рамі патологічного процесу. У тонкій кишці мікроорганізмів більше, ніж у желуд¬ке; тут виявляються біфідобактерії, клостридії, еубактеріі, лактобацили, анаеробні коки. Найбільша кількість мікроорганізмів накопичується в товстій кишці. В 1 г фе¬калій міститься до 250 млрд мікробних клітин. Близько 95% всіх видів мікроорганізмів складають анаероби. Основними представниками мікрофлори товстої кишки є: грампозитивні анаеробні палички (біфідобактерії, лактобаціл¬ли, еубактеріі); грампозитивні спороутворюючі анаероб¬ние палички (клостридії, перфрінгенс та ін.); ентерококи; грамнегативні анаеробні палички (бактероїди); грамнегативні факультативно-анаеробні палички (кишкові палоч¬кі і схожі з ними бактерії. Мікро¬флора товстої кишки - своєрідний екстракорпораль¬ний орган. Вона є антагоністом гнильної мікрофлори, так як продукує молочну, оцтову кислоти, антібіоті¬кі та ін. Відома її роль в водно-сольовому обміні, регуляції газового складу кишечника, обміні білків, вуглеводів, жирних кислот, холестерину і нуклеїнових кислот, а також продукції біологічно активних сполук - антибіотиків, вітамінів, токсинів та ін. морфокінетіческое роль мікрофлори заключа¬ется в її участі у розвитку органів і систем організму; вона бере участь також у фізіологічному запаленні слі¬зістой оболонки і зміні епітелію, перетравлюванні і детокс-кации екзогенних субстратів і метаболітів, що порівнянно з функцією печінки. Нормальна мікрофлора виконує, крім того, антимутагенну роль, руйнуючи канцерогенні речовини. Пристінкова мікрофлора кишечника колонізує слізіс¬тую оболонку у вигляді мікроколоній, утворюючи своєрідну біо¬логіческую плівку, що складається з мікробних тіл і екзополі-сахарідного матриксу. Екзополісахариди мікроорганізмів, на¬зиваемие гликокаликсом, захищають мікробні клітини від раз¬нообразних фізико-хімічних і біологічних впливів. Слизова оболонка кишечника також знаходиться під захистом біологічної плівки. Найважливішою функцією нормальної мікрофлори кишечника є її участь у колонізаційної резістентнос¬ті, під якою розуміють сукупність захисних факторів організму і конкурентних, антагоністичних та інших особен¬ностей анаеробів кишечника, що додають стабільність мікро¬флоре і запобігають колонізацію слизових оболонок сторонніми мікроорганізмами. Нормальна мікрофлора піхви включає бактеро¬іди, лактобактерії, пептострептококи і клостридії. Представники нормальної мікрофлори при зниженні опору-тівляемості організму можуть викликати гнійно-запальні процеси, тобто нормальна мікрофлора може стати джерелом аутоинфекции, або ендогенної інфекції. Вона також є джерелом генів, наприклад генів лікарської стійкості до антибіотиків Стан еубіоза - динамічного равнове¬сія нормальної мікрофлори і організму чело¬века - може порушуватися під впливом факто¬ров навколишнього середовища, стресових впливів, широкого і безконтрольного застосування анті¬мікробних препаратів, променевої терапії та хімі¬отерапіі, нераціонального харчування, оператів¬них втручань і т. д. В результаті порушується колонизационная резистентність. Аномально розмножилися транзиторні мікроорганіз¬ми продукують токсичні продукти метабо¬лізма - індол, скатол, аміак, сірководень. Стани, що розвиваються в результаті втрати нормальних функцій мікрофлори, називаються дисбактеріозом і дисбиозом. При дисбактеріозі відбуваються стійкі колічест¬венние і якісні зміни бактерій, що входять до складу нормальної мікрофло¬ри. При дисбіозі зміни відбуваються і серед інших груп мікроорганізмів (віру¬сов, грибів та ін.). Дисбіоз і дисбактеріоз можуть призводити до ендогенних інфекція¬мі. Дисбіози класифікують по етіології (грибковий, стафілококовий, протейний і ін.) І по локалізації (дисбіоз рота, кишки, піхви і т. Д.). Зміни у складі та функціях нормальної мікрофлори сопро¬вождаются різними порушеннями: разві¬тіем інфекцій, диарей, запорів, синдрому мальабсорбції, гастритів, колітів, виразкової хвороби, злоякісних новоутворень, алергій, сечокам'яної хвороби, гіпо- і гіперхолестеринемії, гіпо- та гіпертензії, карієсу, артриту, уражень печінки та ін. Порушення нормальної мікрофлори чело¬века визначаються наступним чином: Виявлення видового і кількісного со¬става представників мікробіоценозу певного біотопу (кишки, рота, піхви, шкіри і т. Д.) - Шляхом висіву з розведень ісследу¬емого матеріалу або шляхом відбитків, змиву на відповідні живильні середовища (середа Блаурокка - для біфідобактерій; середу МРС-2 - для лактобактерій; анаеробний кровя¬ной агар - для бактероїдів; середу Левіна або Ендо - для ентеробактерій; жовчно-кров'яний агар - для ентерококів; кров'яний агар - для стрептококів і гемофілії; мясопептонний агар з фурагіном - для синьогнійної палички, середа Сабуро - для грибів та ін.). Визначення в досліджуваному матеріалі мікробних метаболітів - маркерів дисба-за (жирних кислот, гідроксіжірних кислот, жирнокислотних альдегідів, ферментів та ін.). Наприклад, виявлення в фекаліях бета-аспартил-гліцину і бета- аспартіллізіна свідчить про порушення кишкового мікробіоценозу, так як в нормі ці діпеп-тіди метаболизируются кишкової анаероб¬ной мікрофлорою. Для відновлення нормальної мікро¬флори: а) проводять селективну Деконт-націю; б) призначають препарати пробіотиків (еубіотиків), отримані з лиофильно ви¬сушенних живих бактерій - представників нормальної мікрофлори кишечника - бі-фідобактерій (біфідумбактерин), кішеч¬ной палички (колібактерин), лактобактерій (лактобактерин) та ін. Пробіотики - препарати, що роблять при прийомі per os нормализирующее дію на організм людини і його мікрофлору. 39. Вплив на мікроби фізичних, хімічних і біологічних агентів. Синергізм, антагонізм мікроорганізмів.Практичневикористання.Методистерилізації |