лекции по анатомии человека. анатомия. 1. Предмет та зміст анатомії, сучасні напрями та методи досліджень. Анатомія людини
![]()
|
142. Лімфатичні вузли і судини голови: класифікація, топографія, шляхи відтоку лімфи. Роботи Київської анатомічної школи Від правої і лівої половин голови і шиї лімфа збирається відповідно у: ( truncus jugularis dexter ), який впадає в ( ductus lymphaticus dexter ) або в ( angulus venosus dexter ) ( truncus jugularis sinister ), який впадає у ( ductus thoracicus ) або в ( angulus venosus sinister ). Вони проходять з кожного боку вздовж внутрішньої яремної вени. Лімфатичні вузли: ( nodi occipitales );( nodi mastoidei );( nodi parotidei superficiales ); ( nodi parotidei profundi ); ( nodi submandibulares ); ( nodi faciales ); ( nodi submentales ). Виносні судини лімфатичних вузлів голови закінчуються переважно у глибоких бічних шийних вузлах (nodi cervicales profundi). 143. Лімфатичні вузли і судини шиї: класифікація, топографія, шляхи відтоку лімфи. Від правої і лівої половин шиї лімфа збирається у: –( truncus jugularis dexter ), який впадає в ( ductus lymphaticus dexter ) або в ( angulus venosus dexter ) – ( truncus jugularis sinister ), який впадає у ( ductus thoracicus ) або в ( angulus venosus sinister ). Вони проходять вздовж внутрішньої яремної вени. Шийні вузли поділяються на передні і бічні. Передні шийні вузли: поверхневих вузлів, розміщених уздовж зовн. яремної вени, вони збирають лімфу зі шкіри і м’язів шиї та глибоких вузлів (nodi profundi). До глибоких передніх шийних вузлів входять: (nodi prelaryngei);(nodi thyroidei);(nodi pretracheales); (nodi paratracheales); (nodi retropharyngei). У ці вузли впадають приносні лімфатичні судини від однойменних органів. Бічні шийні вузли: (nodi superficiales) розміщені вздовж зовнішньої яремної вени і приймають лімфу зі шкіри та поверхневої фасції;(nodi profundi superiores); (nodi profundi inferiores) розміщені вздовж внутрішньої яремної вени. Вони приймають виносні лімфатичні судини з язика,мигладиків,щитовидки, гортані і м’язів шиї (musculi colli). З них формуються trunci jugulares dexter et sinister.(nodi supraclaviculares);та (nodi accessorii). 144. Розвиток ЦНС(мозкові пухирці та їх похідні). Основні етапи формування нервової системи у філогенезі. Головний мозок розвивається із трьох зародкових пухирів (vesiculae germinativae) або первинних мозкових пухирів, які є потовщенням нервової трубки: (prosencephalon);(mesencephalon);та (rhombencephalon). На 6-7 тиждень ембріогенезу утв. 5 пухирців. На стадії п’яти зародкових пухирів формуються: 1) із ромбоподібного мозкового пухиря: (myelencephalon; medulla oblongata; bulbus); (metencephalon)з ; (pons);та (cerebellum). 2) (mesencephalon) не поділяється на вторинні мозкові пухирі, але відділяється від ромбоподібного перешийком. 3) із (prosencephalon) формуються два вторинні мозкові пухирі: (telencecephalon);та (diencephalon). 145. Оболони спинного і головного мозку. Міжоболонові простори. Утвореня і шляхи циркуляції спинномозкової рідини. Оболони спинного мозку: 1. (dura mater spinalis). Складається з 2 листів(зовнішнього,яки є окістям хребтового стовпа. І внутрішнього – власне твердої оболонки.) Над твердою оболонкою – епідуральний простір,заповнений клітковиною і венозними сплетенями. Вгорі тверда оболонка спинного мозку фіксується до краю великого (потиличного) отвору, а знизу закінчується сліпо і в canalis sacralis переходить у нитку твердої оболонки, яка закріплюється на куприку. 2. (arachnoidea mater spinalis) щільно прилягає до внутрішньої поверхні твердої оболонки 3. (ріа mater spinalis) щільно вкриває речовину спинного мозку; містить велику кількість артеріальних і венозних судин. Між павутинною і м'якою оболонками є підпавутинний простір (spatium subarachnoideum), заповнений цереброспінальною рідиною (liquor cerebrospinal) і з'єднаний з однойменним простором головного мозку. Оболони головного мозку: 1. (dura mater encephali) Вона є міцною, вистиляє зсередини ( cavitas cranii ) і слугує окістям для внутрішньої поверхні кісток черепа. 2. (arachnoidea mater encephali) Вона є тонкою напівпрозорою перетинкою, що позбавлена судин, не проникає в щілини і борозни. Утворює своєрідні вирости – павутинні зернистості(granulationes arachnoidae), або пахіонові грануляції. забезпечують відтік спинномозкової рідини з підпавутинного простору у венозне русло. 3 (pia mater encepali) щільно прилягає до зовнішньої поверхні мозку та заходить у всі ямки, щілини та борозни. побудована з пухкої сполучної тканини, в товщі якої розташовані кровоносні судини, які кровопостачають його. Мяка оболона проникає в порожнини шлуночків головного мозку і утворює судинні сплетення (plexus choroideus), які продукують спинномозкову рідину. Є наступні судинні сплетення: (plexus choroideus ventriculi lateralis) – найбільше. (plexus choroideus ventriculi quarti) (plexus choroideus ventriculi tertii). Шляхи циркуляції: Спинномозкова рідина з (ventriculi laterales) через (foramen interventriculare) – отвір – потрапляє в (ventriculus tertius). Із третього шлуночка через водопровід вона потрапляє в (ventriculus quartus). У четвертому шлуночку (ventriculus quartus) спинномозкова рідина поповнюється і через серединний (отвір Мажанді) та бічні отвори (отвори Люшка) потрапляє у підпавутинний простір головного та спинного мозку Простори: - (spatium epidurale), який розміщений між кістками черепа та черепною твердою оболоною - (spatium subdurale), який розміщений між твердою і павутинною оболонами. (за нормальних умов не існують.) - (spatium subarachnoideum) утворює підпавутиннi цистерни (cisternae subarachnoideae): - (cisterna cerebellomedullaris; cisterna magna); - (cisterna cerebellomedullaris lateralis); - (cisterna chiasmatica); - (cisterna interpeduncularis); - (cisterna fossae lateralis cerebri); - (cisterna ambiens); - (cisterna pontocerebellaris); - (cisterna pericallosa); - (cisterna quadrigeminalis; cisterna venae magnae cerebri); - (cisterna laminae terminalis). (liquor cerebrospinalis) циркулює: - в шлуночках кінцевого мозку (telencephalon); - в центральному каналі спинного мозку (canalis centralis medullae spinalis); - в підпавутинному просторі (spatium subarachnoideum). поновлюється кожних 4–7 годин і від плазми крові різниться низьким вмістом білка та підвищеною концентрацією натрію, калію і хлору. Функції: захисну – амортизація ударів та струсів мозку; утворення гідростатичної оболонки навколо мозку, його корінців та судин, завдяки чому зменшується натяг корінців та судин; - утворення оптимального рідкого середовища, що оточує структури центральної частини нервової системи, завдяки чому підтримується постійний іонний баланс, який забезпечує нормальну діяльність нейронів і глії; - виведення метаболітів, що утворюються в мозковій тканині; - інтегративну – перенесення гормонів та інших біологічно активних речовин. 146. Спинний мозок: розвиток,топографія, зовнішня будова, морфо-функціональна характеристика сірої і білої речовини. (medulla spinalis) лежить у хребтовому каналі, оточений трьома спинномозковими оболонами і являє подовжену частину ЦНС. Кровопостачання: aa . s pinales anterior (непарна) et posterioir (парна)від a . v е rtebrales . Зовнішня будова спинного мозку У спинному мозку розрізняють: • 2 стовщення (шийне і попереково-крижове), intumescentia cervicalis et lumbosacralis; • 31 сегмент (8 — шийних, 12 — грудних, 5 — поперекових, 5 крижових, 1— куприковий ), segmenta cervicalia, thoracica, lumbalia, sacralia, coccygeum • 62 передніх і 62 задніх корінців і їх каудальне утворення — кінський хвіст (radices anteriores et posteriores, cauda equina); • мозковий конус (conus medullaris), • кінцеву нитку (filum terminale). Межа між спинним і довгастим мозком: рівень виходу корінців І спинномозкового нерва. Скететотопічно: верхній край І шийного хребця. На рівні І поперекового хребця формується (conus medullaris). Від мозкового конуса на рівні II поперекового хребця від якого відходить - cauda equina (утворений корінцями Л2-5, S 1-5 і куприковим нервом), а потім (pars spinalis filum terminale) яка прикріплюється до окістя II куприкового хребця . Спинний мозок складається з 31 сегменту. Сегмент - ділянка з парою передніх і задніх корінців(всього62) ПравилоШипо: -В шийному С1-С6 сегмети відповідають хребцям -С7-Th4 сегменти спинного мозку розташовані на один хребець вище відповідного їм хребця, -Th5-8 – вище на два хребці. -Th9-Th12–вище на три хребці. Перша пара спинномозкових нервів покидає хребтовий канал між потиличною кісткою і атлантом, тридцять перша – між першим і другим крижовими хребцями. ( substantia grisea medullae spinalis ) – розміщена в цетрі і утворена перикаріонами і короткими відростками нейронів. Поділена на 10 платинок за Рексеом. Вона складається з: ( columna anterior ) – більш товстий; ( columna posterior ) – більш тонкий і загострений,в якому виділяють верхівку,головку,шийку і основу.та ( columna intermedia ) (чітко виражений лише в грудо-поперековому відділі ) ( substantia gelatinosa centralis ) – проміжної зони, що розміщена навколо центрального каналу Тіла нейронів в сірій речовині формують ядра. Ядра переднього: (рухові) (nucleus anterolateralis); (nucleus anteromedialis); (nucleus posterolateralis); (nucleus posteromedialis); (nucleus centralis). Ядра заднього: (nucleus marginalis); (nucleus proprius) (nucleus thoracicu s ) - містить драглисту речовину (substantia gelatinosa) Ядра проміжного стовпа:(nucleus intermediolateralis). (nucleus intermediomedialis), Крижові ядра: сегменти S2 – S4 (nuclei parasympathici sacrales) (substantia alba) – утворена нервовими волокнами,глією і кров. судинами Розділена передньою серединною щілиною і задньою серединною борозною на праву і ліву половини. З боків проходять передньобічна і задньобічна борозни, які ділять білу речовину на три канатики: передній бічний (funiculus lateralis). задній,який поділяється задньою проміжною борозною на: (fasciculus gracilis), пучок Голля, який розміщений присередньо;та (fasciculus cuneatus), або пучок Бурдаха, розміщений збоку від нього. Відростки нейронів в білій речовині формують пучки і шляхи: Шляхи заднього канатика: (висхідні) (fasciculus gracilis)та (fasciculus cuneatus) Шляхи бічного канатика: низхідні: (tractus corticospinalis lateralis), або бічний пірамідний шлях;та (tractus rubrospinalis) – шлях Монакова висхідні: (tractus spinocerebellaris posterior) – шлях Флексіга; (tractus spinocerebellaris anterior) – шлях Говерса;та (tractus spinothalamicus lateralis) Шляхи переднього канатика: (низхідні); (tractus corticospinalis anterior), (fibrae reticulospinales); (tractus pontoreticulospinalis); (fibrae olivospinales); (tractus vestibulospinalis). (tractus spinothalamicus anterior). Розвиток У перші місяці довжина спинного мозку приблизно дорівнює довжині хребтового каналу. Далі спинний мозок починає відставати в рості від хребтового стовпа. У зв’язку з нерівномірністю росту спинний мозок дорослої людини коротший від хребтового стовпа. Спочатку більше шийне стовщеня,але з 4 місяця більшим стає поперекове. Завдяки тому що відбувається сходження хребта нервові корінці набувають косий напрямок. 146. Спинний мозок: розвиток, топографія, зовнішня будова, морфо-функціональна характеристика сірої і білої речовини. Розвиток. На ранніх ступенях ембріонального - спинний мозок дуже довгий і тягнеться по всій довжині хребтового каналу. Пізніше - задній кінець спинного мозку редукується і від нього залишається ниткоподібне закінчення – кінцева нитка ( filum terminale ). Топографія. Рівень виходу корінців І спинномозкового нерва – верхня межа. (скелетотопічно – верхній край І шийного хребця. Нижня – звужуючись на рівні L 1 – утворює мозковий конус ( conus medullaris ), від якого на рівні L 2 відходить кінцева нитка (рудимент спинного мозку, у творена нейроглією). З корінцями поперекових і крижових нервів, досягає рівня S 2. Зовнішня будова. Правило Шипо. ![]() Спинний мозок – сплюснутий дорсовентрально циліндричний тяж (41-45см), масою близько 34-38г Має :передню серединну щілину;та орсально –задню серединну борозну; З кожног боку від них є по 2 симетричні борозни(передньо- і задньобічна) в шийному відділі + проміжна борозна ![]() Сіра речовина. На поперечному розрізі – в центральній частині і має форму метелика.; Сіра речовина навколо центрального каналу –( substantia gelatinosa centralis ) (substantia grisea medullae spinalis) Це скупчення тіл нейронів та їх коротких відростків. Вона складається з: (columna anterior); (columna posterior); (columna intermedia), цей стовп чітко виражений лише на рівні C 8 – L 2; (substantia gelatinosa centralis) – проміжної зони, що розташована навколо центрального каналу, поділяється на передню і задню сірі спайки. . На поперечному розрізі стовпи мають вигляд рогів і тому в сірій речовині розрізняють парні: (cornu anterius); (cornu posterius); (cornu laterale). Біла речовина. Представлена аксонами нервових клітин головного та спинного мозку, які утворюють висхідні шляхи (чутливі, аферентні) і низхідні шляхи (рухові, еферентні). За допомогою борозен біла речовина поділяється на: (funiculus anterior); (funiculus posterior); (funiculus lateralis). Правий і лівий передні канатики за допомогою передньої білої спайки (comissura alba anterior) сполучаються між собою. 147. Головний мозок: частини. Стовбур головного мозку. Характеристика ядер черепних нервів. (encephalon) поділяється на: - (rhombencephalon), який складається з: (myelencephalon; medulla oblongata; bulbus); -- -(metencephalon), до складу якого належать:міст (pons);та (cerebellum); - (mesencephalon); - (prosencephalon), складається з: (diencephalon);та (telencephalon). Головний мозок розвиваєтьсяіз трьох зародкових пухирців (vesiculae germinativae) нервової трубки, які є потовщенням нервової трубки або первинних мозкових пухирців Головний мозок також можна поділити на: - (telencephalon; cerebrum); - (truncus encephali), який складається з: (myelencephalon; medulla oblongata); (pons), (mesencephalon);та (dyencephalon). Кінцевий мозок має дві півкулі – праву і ліву, на яких є такі поверхні: - (facies inferior hemispherii cerebri); - (facies superolateralis hemispherii cerebri); - (facies medialis hemispherii cerebri). На (facies inferior hemispheriorum cerebri) – основи головного мозку – виходять 12 пар черепних нервів: - перша пара, нюховий нерв [I] (nervus olfactorius)– чутливий, що виходить: - з черепа (cranium) через дірчасту пластинку решітчастої кістки (lamina cribrosa ossis ethmoidalis); - з головного мозку (encephalon) від нюхових цибулин (bulbі olfactorii); - друга пара, зоровий нерв [II] (nervus opticus ) – чутливий, що виходить: - з черепа (cranium) через зорові канали (canales optici); - з головного мозку (encephalon) від зорового перехрестя (chiasma opticum); - третя пара, окоруховий нерв [III] (nervus oculomotorius ) – мішаний, що виходить: - з головного мозку (encephalon) з міжніжкової ямки (fossa interpeduncularis); - з черепа (cranium) через верхню очноямкову щілину (fissurа orbitalis superior); - четверта пара, блоковий нерв [IV] (nervus trochlearis ), що виходить: - з головного мозку (encephalon) з обох боків від вуздечки верхнього мозкового паруса (frenulum veli medullaris superioris), проходячи з бічної сторони ніжок мозку (facies lateralis pedunculorum cerebri); - з черепа (cranium) – через верхню очноямкову щілину (fissura orbitalis superior); - п’ята пара, трійчастий нерв [V] (nervus trigeminus ), що виходить: - з головного мозку (encephalon) на межі між мостом (pons) і середніми мозочковими ніжками (pedunculi cerebellares medii); - з черепа (cranium) виходить трьома гілками: - очний нерв (nervus ophthalmicus )через верхню очноямкову щілину (fissura orbitalis superior); - верхньощелепний нерв (nervus maxillaris) через круглий отвір (foramen rotundum); - нижньощелепний нерв (nervus mandibularis )через овальний отвір (foramen ovale); - шоста пара, відвідний нерв [VI] (nervus abducens ), що виходить: - з головного мозку (encephalon) між мостом (pons) і пірамідами довгастого мозку (pyramides medullae oblongatae); - з черепа (cranium) через верхню очноямкову щілину (fissura orbitalis superior); |